I et mytisk land og en magisk tid-
- hviler et stort kongeriges skæbne på skuldrene af en ung dreng.
Hans navn: Merlin.
- Den er ikke et liv værd. - Den har kostet mig 20 år af mit.
Du finder alligevel aldrig den tredje del af triskelen.
Der tager du fejl. Jeg ved allerede, hvor den er.
Godaften, Gaius. Jeg går ud fra, du kan huske mig?
Alt for godt. Hvorfor er du kommet?
Jeg vil gerne tørre mig selv ved din ild.
Du er ikke så lidt fræk at komme her. Jeg fik mange problemer sidst.
Ja, det beklager jeg.
Hvad kan jeg sige? En henrettelse tiltalte mig ikke.
- Du støttede ikke Uther. - Fortæl, hvorfor du er kommet.
Den er god nok, Gaius. Det er Askhanars triskele.
Lad mig se.
Druidernes tungemål. Og bindrunerne optræder i tre. Det er sjældent.
Spar dig besværet. De viser vejen til Askhanars krypt.
Netop... Vi kender begge to sagnet.
Vi ved begge to, hvad han skjulte der.
Et drageæg. Og du har tænkt dig at stjæle det.
- Stjæle og stjæle... - Du mangler triskelens tredje del.
- Jeg ved, hvor den er. - Hvor?
- I kælderen under dine fødder. - I Camelot?
Der har den ligget i sikkerhed de sidste 400 år.
- Vil du have min hjælp til at få den? - Vi kan give den liv.
- Jeg er ikke interesseret. - Vil du ikke befri den sidste drage?
De gamle sæder bør dø ud. Det mener jeg.
Jeg tror på kong Arthur og den fremtid, han kan give os.
Tænk over det.
Du har fået mit svar. Nu må du hellere forlade Camelot. Jo før jo bedre.
Arthur er ikke venligt stemt over for de gamle sæder.
Jeg venter på tavernen inde i byen. Bare giv dig god tid.
Gaius... Jeg ved, at jeg har voldt dig problemer før.
Men jeg har ændret mig. Tro mig.
- Hvem var det? - Det er ikke vigtigt.
- Han er en gammel elev. Julius Borden. - Hvorfor vil du ikke hjælpe ham?
Det er vores eneste chance for at redde dragerne.
Man kan ikke stole på Borden.
- Tror du ikke, at triskelen er ægte? - Det tvivlerjeg ikke på.
Men han var uhæderlig allerede som ung. Gad vide, hvilken vej han har valgt.
- Du vil ikke finde ægget. - Jeg vil ikke have, Borden får det!
Askhanars krypt har stået urørt i 400 år, og det bør den blive ved med.
Nu går vi i seng. Vi har travlt i morgen.
Jeg har ikke turde håbe på dette øjeblik, Merlin.
Jeg troede, at man aldrig ville finde ægget...
- At jeg ville være den sidste drage. - Så sagnet er altså sandt?
Dette er årtusindes store chance, Merlin.
Du må finde ægget.
- Det ved jeg. - Hvad er problemet?
- Gaius har forbudt mig det. - Du er dragernes herre, Merlin.
Det er en gave nedarvet fra din far.
Han ofrede alt for at redde mig.
Hvad tror du, at han ville sige?
Ægget indeholder den sidste af min slags.
Jeg bønfalder dig, Merlin. I din fars navn.
Lov mig, at du gør alt i din magt for at redde det.
Jeg sværger.
- Hvad vil du? - Hjælpe dig.
- Hvem er du? - Gaius' ven.
Jeg hørte, hvad du fortalte ham. Jeg vil se et drageæg.
Har han sendt dig? Ikke det? Ud med dig.
Nej. Jeg ved alt om drager!
Du kan ikke komme ned i kælderen uden mig.
- Hvordan kan en knægt som dig hjælpe? - Jeg er Arthurs personlige tjener.
Hvad i alverden laver du?
Jeg leder efter træorm.
- Før morgenmaden? - De er mest aktive nu.
Ud med dig.
Det her skal vaskes.
Og de her.
Jeg skal forresten bruge bæltet.
Vi må styrke vores forsvar mod Odins angreb.
- Grænsen mod nord er mest udsat. - Ja. Se terrænet her...
- Nu skal jeg, sire! - Nej, Merlin...
- Merlin! - Deres Majestæt!
- Slip! - Jeg prøver bare at hjælpe.
- Sådan. Var der ellers noget? - Nej!
Terrænet her...
Jeg begynder at kunne lide dig, Merlin.
Jeg bliver her. Nøglen passer til den sidste port. Du må forbi vagterne.
Det bliver ikke noget problem.
Følg efter mig.
- Tak. - Det var så lidt.
Sig mig, Merlin... Er du god til at lyve?
Hvis jeg er nødt til det...
Det er du nødt til.
Merlin? Hvad laver du?
- Jeg lytter efter træorm. - Du begynder at gøre mig urolig.
Hvad pokker er det?
Låsen er intakt. Forbryderen må have haft en nøgle.
Besynderligt...
- De tog kun én ting. Hvad var det? - En tredjedel af triskelen.
Det er en nøgle, som ifølge sagnet passer til Askhanars krypt.
- Min far sagde, der ligger et drageæg. - Ja, det siger man.
Det er muligt. Askhanars rigdom savnede modstykke.
- Findes ægget endnu? - Måske.
Ingen har været i krypten i over 400 år.
- Men man kan komme ind med triskelen? - Et drageæg kan leve i 1000 år.
Det kan stadig udklækkes.
Så min fars arbejde for at udrydde de væsner har været forgæves.
I så fald har vi intet valg. Ægget skal ødelægges.
Hvordan kunne du være så dum!
Jeg er en drageherre! Det er min pligt at beskytte dem.
Krypten kunne have stået 400 år mere. Så havde ægget været i sikkerhed.
Nu ridder Arthur af sted for at ødelægge det!
Vi må håbe, at Borden kommer ham i forkøbet.
Stoler du på Borden? Tror du, at han vil slippe dragen fri?
Han har nok onde planer for dyret. Hvorfor skulle du blande dig?
Skynd dig, Merlin!
Det er de samme spor efter hove. Vi nærmer os.
Han har slået lejr.
- Gløderne er stadig varme. - Han er kun et par timer foran.
Hjortespor.
- Har vi tabt sporet? - Det er for mørkt til at se.
- Vi må slå lejr. - Men vi er så tæt på.
Hvis man ikke kan se, er der ikke så meget at gøre.
Hov! Jeg er hundesulten.
Tak.
Jeg er sulten som en hest.
Apropos, har de fået foder? Hestene, altså.
De må være sultne. Kom så i gang.
Emrys...
- Det smagte godt, Merlin. - Tak.
- Lækkert. - Enig.
Hvis du alligevel skal vaske de der op, kan du så ikke også tage gryden?
Hov. Der er lidt tilbage...
- Smagte det så godt? - Lidt for salt.
Merlin... Der er en tallerken mere.
Emrys...
Emrys.
Hvor er du?
Emrys...
Du skal ikke være bange. Vi ved, hvad du søger.
- Hvordan det? - Han har også stjålet fra os.
Han kom forbi for tre timer siden, på ved mod øst.
Men du må tage dig i agt.
Sagnet fortæller noget, som kun druiderne kender til.
- Hvilket? - Askhanar var en klog mand.
Han forstod, at nogen ville forstyrre hans hvile.
Triskelen er ikke blot en nøgle, men også en fælde.
- Hvilken slags fælde? - Det ved jeg ikke.
Men sagnet taler sit tydelige sprog. Du må være forsigtig, Emrys.
Emrys? Sagnet fortæller noget mere.
Først når vejen virker ufremkommelig, vil du have fundet den.
- Han må være stukket af i nat. - Han har dækket hovsporene til.
Vi havde ham næsten!
- Hvor skal du hen? - Han er på vej mod øst.
Hvordan ved du det?
- Det siger mine sanser mig. - Dine sanser kan man ikke stole på.
Vent lidt...
- Han har ret. - Umuligt!
Flot, Merlin!
- Kender du ordet "undskyld"? - Nej. Er det et, du har fundet på?
Det er en blindgyde. Vi må vende om.
- Hvad med grotten? - Du spilder vores tid.
Arthur...
Det her er fjollet, Merlin.
Der er lys forude.
Ikke så mærkeligt, at ingen har fundet den før.
Søg dækning!
- Er du uskadt? - Ja.
Hvor skyder han fra?
Jeg leger skydeskive. Du får ham i sikkerhed.
Arthur!
Hvad skete der? Hvor blev han af?
Han løb måske tør for pile?
Pas på!
Hvem ved, hvilke fælder han har lagt?
- Vi kan gå udenom. - Nej. Han ved, at vi er på vej.
- Den risiko må vi løbe. - Vi fortsætter ved daggry.
- Henter du noget mere brænde? - Jeg skulle lige til at spise...
Lækkert. I skulle smage der her!
Lidt for salt, ikke?
Typisk...
Hvis I tror, at jeg vasker op...
Ic pe purhhæle pinu ilcsar.
Nej!
Prosm tohweorf!
Giv mig det!
Det er ikke dit!
Giv mig det, så får du halvdelen af fortjenesten.
- Dragen skal befris. - Vær dog ikke så dum!
Tænk på al den magt, jord og rigdomme...
- Den slags interesserer mig ikke. - Med en drage kan vi leve som konger.
- Vi får magt til at gøre, som vi vil. - Dragerne må ikke udnyttes.
De skal kunne flyve frit hen overjorden.
Det her er din chance, Merlin.
Din chance for at slippe dit meningsløse, usle liv.
Det er dit liv, der er usselt. Du har forspildt det.
Det var mig, der sammensatte triskelen og fandt vejen hertil.
Dragen tilhører mig!
- Giv mig det nu. - Nej!
Du kan ikke stoppe mig.
Drager er magiske væsner og tilhører ikke noget menneske!
Hvad ved du om det? Du er en simpel tjener.
Jeg er den sidste drageherre!
Og jeg advarer dig... Lad ægget være.
- Hvad skete der? - Han udløste fælden i krypten.
- Han nåede aldrig ud. - Hvad med ægget?
- Det er gået under sammen med ham. - Er du sikker?
Intet kan overleve det der.
- Det var en skam med ægget. - Ja.
- Kunne du ikke redde det? - Nej.
Ingen ædelstene og skatte kan sammenlignes med det her.
Og det blev næsten ødelagt på grund af dig.
- Undskyld. Jeg handlede overilet. - Du må tænke dit lidt mere om.
Det gjorde Askhanar. Han var fremsynet nok til at kunne gemme det i 400 år.
Og nu ligger afgørelsen i dine hænder.
Du må selv bestemme, hvad du vil gøre med det.
Jeg har tænkt på det.
Jeg vil sørge for, at det havner, hvor det hører hjemme.
- Lever det endnu? - Det kan leve i over 1000 år.
Så du er ikke længere den sidste af din slags.
Nej, det lader ikke til det.
- Hvornår udklækkes det? - Drager skal fremmanes af drageherrer.
De er de eneste, der har magt til at få dem ud af ægget.
Som den sidste drageherre tilfalder den højtidelige pligt dig.
- Hvordan skal den fremmanes? - Du må give dragen et navn.
Aithusa!
En hvid drage...
Det er en sjældenhed.
Og meget passende, for på dragesprog betyder dens navn "solens lys".
Alle dragefødsler har en mening.
Af og til kan meningen være svær at se, men denne gang er den helt åbenlys.
Den hvide drage varsler godt for Albion...
Og for dig og Arthur.
Og for det rige I skal bygge op sammen.
- Du er en uerfaren konge. - Jeg kan ikke dræbe nogen.
Du må sætte dig i respekt!
- Har du modet til at dræbe mig? - Du viser altid nåde i kamp.
Camelot skal bøde for det her!
Arthur kan ikke vinde, For jeg har styrken til at hindre det.
Min ulykkelige beslutning har ført Camelot i krig.
Tekster: Katarina Øyangen www.undertext.se